![Nyomtatóbarát változat Nyomtatóbarát változat](https://old.dunstreda.sk/sites/all/modules/print/icons/print_icon.gif)
![Poslať e-mailom Poslať e-mailom](https://old.dunstreda.sk/sites/all/modules/print/icons/mail_icon.gif)
Florence Nightingale. Ma pontosan 200 éve, hogy ez a kivételes nő meglátta a napvilágot Firenzében, a festői olasz városban, amelyről szülei el is nevezték. A gazdag szülők elképzelései szerint lányukra hasonlóan fényűző jövő várt volna – igen ám, Florence-t azonban a csillogás és a férfiak helyett inkább a szociális problémák érdekelték. A környékbeli családok betegei, a kórházak páciensei ápolásában segített és titokban elvégzett egy nővérképző tanfolyamot.
Élénk érdeklődéssel követte a krími háborút és felháborodott cikkeket írt a Timesba a háborúban megsebesült angol katonák körülményeiről, követelve a kórházi helyzet megreformálását. A jómódú család 34 éves sarját megbízták a hadi kórházak nővéri ügyeletének ellátásával. Így történt, hogy Florence Nightingale 1854 novemberében további – őáltala kiválasztott 38 ápolónővel megérkezett Scutariba. Töretlen hitének, kitartó felebaráti szeretet által vezérelt szigorának, és fáradhatatlan munkájának köszönhetően a mai napig őt tekintik szerte e világon az ápolók példaképének. A „lámpás hölgyet“, Florence Nightingalet, akinek a születésnapját az Ápolók világnapjaként tartjuk számon.
És mindeközben milyen sok név van, amely megemlítetlen marad, mennyi kitartó, önfeláldozó, elhivatott nő és férfi, aki a mindennapokban, a mindennapjainkban teszi a dolgát, hogy embertársaikon segítsen, ápolja, gyógyítsa, enyhítse a fájdalmakat. Jelenünkben sokunk megtanulta odaadó munkájukért - jobban mint valaha - megbecsülni az egészségügyi nővéreket, ápolókat. A vírus árnyékában sokunkban tudatosul, milyen veszélyekkel járhat munkájuk, mekkora lelki és sokszor testi megterheléssel. Minden tiszteletünket és elismerésünket megérdemlik. Nap mint nap bizonyosságot tesznek arról, hogy hivatásuknak tekintik a munkájukat.
Csak még egy nevet említenék, végezetül. Hogy lássuk, a múlt nagy ápolóit sem kell messze keresnünk. Az 1848/1849-es forradalom és szabadságharc idején érte el munkásságának fénypontját az összes tábori kórház főápolónőjeként Kossuth Zsuzsa, a szabadságharc szellemi vezére, Kossuth Lajos húga.
Kedves Nővérek, tisztelt Ápolók, engedjék meg, hogy mindannyiunk nevében megköszönjem a sokszor emberfeletti munkát, ami értünk végeznek. Kívánok Önöknek jó egészséget, kitartást, sok erőt és azt, hogy a nehéz percekben sem hagyja el a hitük és az ember iránti szeretet. Az Önök hivatása az emberiség javát szolgálja.
Köszönjük mély tisztelettel.
Dr. Hájos Zoltán polgármester